Son! Te rog! Vino aici!
EI AȘTEAPTĂ
Traducerea după sonor și adaptarea: Lovendal (c) www.almeea.com
Un articol incitant despre fantome găsiți pe site-ul www.almeea.com
Shanghai, prezent
- O, scuze, te-am speriat? - Nu.
Cred că "lumina închisă" înseamnă ca lumina să fie închisă.
Și tu...te vei culca.
Vise plăcute.
- Nu! - Sammy, e târziu.
- Ce e? - Crezi în fantome?
- Îmi plac poveștile lor. - E luna fantomelor acum.
- Luna ce...? - Luna fantomelor.
De fapt, în dialectul mandarin se numește "luna fantomelor flămânde".
E momentul din an atunci când cei morți te mănâncă.
- E vorba de revistele de benzi animate. - Nu e vorba de asta.
- Suzy Cheng mi-a spus. - Că te vor mânca?
Da. Suzy Cheng mi-a spus că dacă nu le oferi ofrande, ele te vor mânca.
Lui Suzy Cheng îi place să te sperie.
Bunica lui Suzy n-a oferit nicio ofrandă.
Și au găsit-o cu jumătate de chip.
Și au văzut un demon lângă ea.
- Bine, e prea mult. O sun pe dra Cheng. - Nu!
Fata aia te-a speriat de moarte.
Voi fi bine, te rog, n-o suna.
- Îl vrei pe Reggie? Te va proteja. - Nu mi-e teamă.
Bine, uriașule.
Lumina, te rog.
Da.
Ce?
Când?
Da, desigur c-o să-i spun să vină.
Da.
- Ce s-a întâmplat? - Unchiul Raymond a murit.
- O, nu. - Da, trebuie...trebuie să mă întorc acasă.
- Dar am întâlniri toată săptămâna. - Jason...
- Trebuie să te duci. - Știu.
- Îmi pare rău, cred că... - Mergem cu tine.
- Nu, nu, nu. - N-o să te descurci singur.
Te voi ajuta, tată.
Vino aici.
Mulțumesc, amice.
- Tată, acele sunt ofrandele pentru morți. - Da. De unde știi?
- Copiii de la școală mi-au spus. - Ea ce face?
Se pun bani pentru spirite.
- E luna fantomelor, o veche superstiție. - Și dacă e adevărată?
N-ar trebui să punem bani pentru unchiul Raymond?
Nu, scumpule, nu cred că e necesar.
Unchiul tău, Raymond, iubea banii atât de mult,
încât nu cred că i-ar fi plăcut să-i vadă arzând.
- Toți aceștia sunt pentru unchiul Raymond? - Da, el a făcut multe pentru toți.
De la început, a creat locuri de muncă,
i-a ajutat pe toți cei care aveau nevoie.
Întotdeauna nu se lăsa.
De aceea a reușit atâtea în toți acești ani.
- Nu știam. - Tu ai crescut aici?
Desigur, ar fi trebuit să vezi atunci când era deschisă fabrica.
Locul cel mai aglomerat din Chinatown.
- Prietenii mei erau geloși. - De ce?
Poți să joci de-a v-ați ascunselea toată ziua și să nu poți fi găsit niciodată.
Să mergem.
Acesta nu e un loc pentru copii.
- Sammy? Aici erai. - O, ăsta e Sam.
Tu trebuie să fii Sarah. Îmi pare bine să te cunosc, în sfârșit.
- Bună, îmi pare rău... - Xiang Wu, asociatul lui Raymond.
Ești mai frumoasă decât în fotografiile de nuntă.
Mulțumesc. Sam, acesta e unchiul Xiang al tatălui tău, asociat cu Raymond.
Ești un băiat atât de mare.
- Cred că l-am speriat. - Unchiule Xiang.
- Bună, Jason. - Îmi pare bine să te văd.
- Ai o familie minunată. - Mulțumesc.
Deci, "colecționarul de oase" e mort.
- Sfârșitul unei epoci. - Da, unchiul Raymond era un om mare.
Jason, mă duc să fac o plimbare.
- Bine, ne vedem mai încolo. - Vrei să mergi?
Da.
- Îmi pare bine de cunoștință. - La revedere.
- Îmi cer scuze. - Îmi pare rău.
- Femeia din Shanghai. - Omul cu pământul de aur.
Arăți minunat!
Acesta trebuie să fie moștenitorul tronului.
Acesta e Blake, prieten de-al mamei. Am lucrat împreună la ziar.
- Bună, îmi pare bine de cunoștință, tinere. - Mulțumesc.
Te-ai întors.
Ne aflăm aici pentru înmormântarea unchiului lui Jason.
- Ce sunt ălea? - "Fantome", așa cum li se spune.
- Putem merge? - O! Desigur.
Are dreptate, trebuie să mergem. Mă doare capul.
- Știi vreo farmacie pe aici? - Da, imediat după colț.
- Îmi pare bine că te-am văzut. - Și eu la fel.
- Ai grijă, da? - Da, și tu la fel.
- Pa. - Pa, să mergem.
- Bună! - Aveți ibuprofen?
- Da, imediat după colț. - Mă întorc imediat, bine?
Bine.
- Bună. - Bună.
Fantome și demoni
- Îți plac fantomele? - Da.
- Știi ce sezon e? - Luna fantomelor flămânde.
Exact. Văd că știi și numele corect.
- Vrei să știi un secret? - Desigur.
Toate ofrandele - fructele, prăjiturile, arderea banilor...
- Știi toate ăstea, nu? - Da.
Nu contează prea mult.
- Știi ce le place la fantome să mănânce? - Ce?
Copii.
Nu-ți fă griji, a plecat.
- Aceea e o fantomă? - Un Yunguai, un demon.
Fiecare fantomă poate deveni demon.
De aceea încercăm să facem pace cu cei morți.
În această perioadă a anului, când morții umblă în lumea celor vii,
cei care îi pot vedea trebuie să fie foarte atenți.
- De ce nu pot toți să vadă fantome? - Mulți oameni au frică,
dar pentru a-i vedea, necesită o abilitate specială,
un suflet foarte sensibil.
Bună, aveți ceva pentru durerea de cap?
Colegul dvs. a spus că pot găsi acolo în spate, dar n-am găsit nimic.
Văd că darul a trecut de la mamă la fiu.
Ce dar?
Pentru durerea de cap, faceți un ceai din asta, e făcută din cap de pește.
Mulțumesc, dar nu cred că iau din ăstea... N-aveți o pastilă sau ceva de genul ăsta*
A lua pastile în această perioadă a anului
e ca și cum ați folosi paie în construcția unui turn.
Bine.
Trebuie să mergem. Mulțumim pentru ajutor.
Stai!
Te afli aici pentru "colecționarul de oase"?
Pentru înmormântarea lui Raymond Tsai. De unde știați?
Dacă o să te sperie prea mult, vino să mă vezi.
Ușa mea e întotdeauna deschisă.
Mulțumesc.
- Iei una? - Mulțumesc, mătușă.
Mâine mă duc la piață.
Pot să-ți iau ce vrei. Ce zici de mâncare chinezească?
- Sau te-ai săturat de ea? - Nu, nu, e bună.
Suntem bine, nu te îngrijora.
Desigur că mă îngrijorez... cu unchiul tău.
Dacă nu m-aș fi îngrijit, am fi trăit pe străzi.
- Nu-ți place? Vrei altceva? - Te rog, Sammy...
Știi regulile... Trebuie s-o încerci măcar o dată.
- Vrea să știe dacă-i place. - Îi place.
Nu vorbești chineză?
Știe câteva cuvinte.
De-atâta timp în Shanghai și nu vorbești chineză?
Se duce la o academie internațională, o școală excelentă
unde vrem să învețe bine o limbă când se întoarce acasă.
Înțeleg.
- E delicios. - Condimentul e delicios.
Ești bine?
Sunt bine. Capul meu...mă întorc.
- Ești bine, mamă? - Sunt bine, scumpule, stai aici.
- Ce se întâmplă cu ea? - Uneori suferă migrene.
Mă duc să văd ce e cu ea.
Mama e bine. Ia și mănâncă.
Vrei să știi un secret?
Am apoi înghețată.
- La naiba, n-am semnal aici. - Ce bizar.
Am văzut cum faptul că mâncarea...
...se mișca.
- Ia și dormi. - Tot locul e ciudat.
E înfiorător.
Nu simți?
E ciudat că mă aflu în camera mea...
...cu o fată în patul meu.
Mătușa ta tot nu s-a schimbat.
Tot nu mă poate suferi.
- Nu-i adevărat... - Te rog, ai auzit!
"Se află de-atâția ani în Shanghai și tot nu vorbește chineză."
Ei bine, are dreptate.
Tu ai spus că vom sta în China 1 an, 2 ani maxim.
Noi am fost de acord să se ducă la o școală de engleză.
Nu vroiai să se întoarcă, fără să știe engleza bine.
- Îți aduci aminte? - Sarah...
Și atunci, unde naiba are dreptate?
Nu-ți pasă dacă ne vom întoarce vreodată.
Hei, ușurel...
Iubito, îmi pare rău.
Știu că a fost greu pentru tine. Biroul din Shanghai e aproape gata.
Ne vom întoarce acasă în curând, îți promit.
Ai încredere în mine?
De ce i s-a spus unchiului tău, Raymond, "colecționarul de oase"?
Demult, el a luat oasele strămoșilor săi din China pentru a le reîngropa.
De ce?
O altă superstiție străveche.
Se crede că dacă nu îngropi în apropiere oasele strămoșilor tăi,
spiritul tău nu se poate odihni.
Doar oasele?
Da.
După 7 ani, le-a dezgropat, le-a curățat,
într-o ceremonie alături de unchiul Xiang.
Cred că a fost lucrul cel mai important pe care l-a făcut atunci când a ajuns aici.
De ce nu mi-ai spus niciodată asta?
S-a întâmplat cu mult înainte de a mă naște.
N-au vorbit niciodată prea mult despre asta.
Ce mai poveste...
- Avem, de asemenea, și schelete. - Da, sunt și reale.
Bună poantă.
Închide lumina.
Alo?
Reggie?
Sam?
Sam!
Sam?
Sam!
Totul e bine. Totul e bine, scumpule, sunt aici.
- Ce se întâmplă, mamă? - Cred că ești ești somnambul, totul e bine.
Haide, înapoi în pat. Înapoi în pat, scumpule.
- Nu pot merge, mamă. - De ce nu, scumpule?
- Am treabă de făcut. - Cred că ești somnoros.
- Închide ochii. - Nu pot, e cineva...
În spate...
- Ce face Sam? - Doarme. Sărăcuțul.
Nu-mi vine să cred că nu te-ai trezit, după cum a țipat azi noapte.
Îmi pare rău, mi-am luat pastilele de dormit.
Nu contează ce spune contractul, așa rămâne.
Știu asta, dar am o înmormântare, pentru Dumnezeu!
Am să te sun.
- Nu se pot descurca fără tine o săptămână? - Se pare că nu.
- Poți pleca, sunt bine. - Nu, mătușă, e prea devreme.
- Nu plec nicăieri. - Afacerile sunt pe primul loc.
Raymond întotdeauna spunea asta.
- Avem nevoie de niște suc. - Mă duc eu.
Nu, nu, mă duc singură. Mă întorc.
La naiba. Nu se putea un moment mai prost.
- Du-te, vom sta singuri. - Nu te pot lăsa singură cu Sammy bolnav.
Nu e bolnav, e doar somnambul.
- Nu era somnambul înainte. - Așa e...
Nici nu vedea persoane moarte. Își imaginează multe în minte.
- Ești sigură? - Vom fi bine.
- Bine. Mă duc să împachetez. - Da.
- Îmi pare rău, nu te-am văzut. - Sam doarme?
Cred că are puțină febră.
Se poate deschide geamul? S-a înțepenit și e neaerisit în încăpere.
- O fac eu. - O, nu...
Sarah...de ce nu te duci să te odihnești? Ai stat trează toată noaptea.
O să am eu grijă de el.
Poate mă duc să fac un duș. Mulțumesc.
Pleacă de aici, vrăjitoareo!
Vorbești chineză.
- M-ai mințit! - Eu nu sunt mincinos, ci tu!
Ce fel de copil înșeală o persoană în vârstă?
Ce fel de persoană în vârstă se înșeală pe sine însăși?